Еди Маринов
Оцелях

chitanka.info

Живата идея, с която те измислих…

Живях веднъж, заспах…

Самотността с която те поисках

сам ме остави… оцелях…

Желано близка беше ти до мене,

желание едно живях…

Свещеник бдеше там без време,

свещта догаряше… и оцелях…

Жужеше някъде там любовта

жужене тихо просто бях…

Светица замърсена стана ти,

светец останах… оцелях…

Жена, останала без време,

Жених — останал бе за смях…

Смехът, примесен със кървене

се смее — оцелях…

Греховен пак заспах,

с желание живях,

бях, бях, бях…

Със смях…

И оцелях…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.